Din episoadele anterioare...
- Bună! - Salut!
- Mă urmăreai. - Da.
- De ce? - Asta-i treaba mea.
Era Erica Flynn. Vrea să ne ajute cu ancheta.
Super! Ar trebui să-i trimitem dosarul cazului și să-i dăm și o armă.
Te pricepi să-i faci pe oameni să-și deschidă sufletul
și să aibă încredere în tine.
Întrebarea e dacă îți folosești această abilitate
ca să ajuți oamenii sau ca să-i manipulezi.
Poți găsi din nou fericirea, chiar și iubirea adevărată.
Trebuie să fii dispus să mă lași să te ajut.
- Știai că Erica voia să facă asta? - Să-ncerce să evadeze? Bineînțeles.
Știu că ai sentimente pentru mine.
Asta a fost o mașină-bombă, în Pakistan, acum 14 luni.
Au fost șapte morți și 30 de răniți.
Egipt, acum opt luni. Au fost uciși 14 oameni.
Ăsta a fost un atac asupra unui hotel din Indonezia.
Toate astea au avut loc cu ajutorul acestui om: Jan Nemec, slovac.
A fost instruit de mafia rusă când era adolescent.
Are baza în Beirut acum.
Deci face parte dintr-un grup terorist?
Nu cu o față ca asta.
- E evident că face asta pentru bani. - Corect.
Dumneaei este Danitra Cass. De la CIA.
A venit să ne ceară ajutorul în cazul lui Nemec.
Nemec e un furnizor. El vinde arme, explozivi.
Ne străduim de ani de zile să obținem informații despre el,
dar e prudent.
Dacă nu folosește computere, nu lasă urme de date.
Dar trebuie să aveți ceva, altfel n-ați fi aici.
O sursă din Beirut pretinde că Nemec
tocmai a expediat un transport de cipuri de pașaport în SUA.
Voi folosiți aceste cipuri la falsificarea pașapoartelor
ca să-i treceți pe oameni granița fără să fie detectați.
Informatorul nostru zice că el a fost plătit cu 1,5 milioane de euro
de către o grupare jihad din Filipine.
Noi credem că e primul pas către un atac pe teritoriul american.
Trebuie să găsim aceste cipuri și să-l arestăm pe Nemec.
Și de aceea vă cerem ajutorul. De fapt, din cauza acestei femei.
- Erica Flynn? - Înțeleg că ați avut de-a face cu ea.
Conducea o agenție matrimonială în California.
Am arestat-o pentru uciderea soțului ei.
A evadat din închisoare cam acum un an.
De atunci, se ascunde.
Ei bine, l-a întâlnit pe Nemec. E iubita lui.
Care a fost mai exact relația ta cu ea, dle Jane?
- A mea? De ce? - Fiindcă am contactat-o pe dra Flynn
și a fost de acord să ne ajute să găsim cipurile și să-l arestăm pe Nemec,
în schimbul reducerii sentinței ei de condamnare pentru omor.
Dar a insistat să lucreze cu tine.
Zice că nimeni altcineva n-o poate face.
Scuzați-mă.
- Nimeni altcineva n-o poate face. - Nu mă întreba pe mine.
Abbott, avem stabilită legătura în biroul tău.
Bine, să mergem. Veniți cu noi, vă rog.
Erica Flynn nu cere să lucreze cu mine. De ce să iau parte la asta?
Dacă Jane pleacă la Beirut, va avea nevoie de o parteneră sub acoperire.
Tu ai mai făcut asta. Pare o alegere logică.
- E vreo problemă? - Eu am arestat-o.
Nu știu cum mă simt dacă o ajut să scape de închisoare.
Da, e un compromis, știu.
Dar cred că merită, în cazul de față.
Jane?
Eu? Nu. Nicio problemă.
Bun!
Lisbon, dacă tot mai ai probleme, putem discuta după ședință, bine?
Începem.
Dră Flynn, toată lumea e aici.
Patrick. Mă bucur să te văd.
- Și pe agent Lisbon. - Bună!
Despre ce e vorba, Erica?
Nu e evident?
- Am nevoie de tine. - Chiar așa?
Jan folosește un curier ca să trimită mesaje,
dar sunt codificate.
Curierul trebuie să memoreze un lung șir de numere.
Nu cunosc pe nimeni cu o memorie mai bună ca a ta.
Curierul lui Nemec a murit într-un accident.
Caută un curier nou.
Trebuie să-i anunțe pe cei care cumpără cipurile
de unde să le ia.
Am vrea să te duci la Beirut și să fii curierul lui.
El îți va da codul, noi îl vom descifra, luăm cipurile și-l arestăm și pe el.
Păi, cred că pot să fac asta.
Minunat! Ne vedem când ajungi aici.
Abia aștept să lucrez cu tine din nou, Patrick.
Interesantă femeie!
Domnule?
Nu mai e nevoie să discutăm. E o misiune importantă.
Sunt bucuroasă să particip la ea. Nu e nicio problemă.
- Nu? - Absolut niciuna.
- Așadar, ne-am înțeles? - Da, ne-am înțeles.
THE MENTALIST Sezonul 7  Episodul 3
Traducerea și adaptarea: Cornelia
Mulțumesc. Știi ce au aici?
Minunata înghețată din flori de portocal.
- Sună grozav! - Da, o să luăm și noi.
Aici e!
Patrick! Bine ai venit! Teresa, mă bucur să te văd.
- Bună! - Erica! Mă întrebam dacă o să fii aici.
M-am gândit că ar trebui să discutăm imediat ce ajungi aici.
- Sper că nu te deranjează. - Deloc.
- I-am rugat să ne facă ceai. - Ce atentă ești!
- Teresa, pot să-ți pun? - Nu, mersi.
Așadar, FBI... E o realizare importantă.
Dră Flynn, dacă nu te superi, aș vrea să-ți pun câteva întrebări.
Desigur. Erica, te rog!
Cum ai ajuns să ai relații cu Jan Nemec?
E cam jenant, de fapt.
Am avut niște necazuri în Sao Paulo...
Probleme cu banii.
Când ești într-o țară străină, pierzi legătura cu tot ceea ce cunoști.
Știi cât e de greu să trăiești așa.
Eu cred că ai fost născută să trăiești așa.
Mă flatezi.
Jan a fost foarte seducător și a vrut să mă ajute.
Am început să ne întâlnim, să călătorim împreună.
Nu știam cum își câștigă existența. Mi-a zis că e om de afaceri.
Și l-ai crezut?
E foarte discret în privința ocupației lui.
Bănuiam că e ceva neplăcut, poate ilegal,
dar nu chiar chestia în care e implicat.
Când mi-au spus cei de la CIA, am fost îngrozită.
Și de-asta îl trădezi, fiindcă te îngrozește?
Nu. În principal, pentru că vreau să mă întorc acasă.
Îmi lipsește mai mult decât aș fi crezut.
- Ți-e dor de casă. - E chiar așa ciudat?
Când erai departe, nu-ți era dor de unele lucruri
și n-ai fi dat orice ca să le ai din nou?
Ba da. Așa este.
Văd că nu mă crezi, Teresa.
Sper doar că, în timp, o să te convingi că spun adevărul.
Ar trebui să mergem la Jan. Te așteaptă.
- Bine. - Patrick trebuie să meargă singur.
E foarte suspicios. Nici măcar nu știe că ești și tu aici.
Nu cred că-mi place asta.
Nu-ți face griji! O să fie bine.
- Ia-o tu înainte. - Scuză-mă!
Deci, tu și Lisbon sunteți împreună, formați un cuplu?
Îmi dau seama, după felul cum te privește,
că aveți o relație mai mult decât profesională.
- Este corect, da. - Mă bucur pentru tine, Patrick.
- Mulțumesc. - Pentru voi amândoi.
Dar în special pentru tine.
Știu cât de mult îți doreai iubire în viața ta.
Mă bucur mult că ai găsit-o.
Despre ce e vorba în realitate, Erica?
- Ce vrei să spui? - De ce faci asta?
Ți-am spus. Vreau să merg acasă.
- Da, dar mai e și altceva. - Te înșeli.
Dar îți mulțumesc că mă suspectezi. Mă face să mă simt interesantă.
Acești oameni te vor duce la Jan.
El este?
- Da. - Vino!
Cred că ne vom vedea un pic mai târziu.
Mult noroc, Patrick!
Salut! Am venit să mă întâlnesc cu Jan Nemec.
Unde mergem? N-am nevoie la baie.
Bine.
Ce-i asta?
Ce este... ce e cu toată chestia asta?
Băieți, dacă ați vrut să mă speriați, misiunea e îndeplinită.
Sunt speriat! O să... o să-l văd pe dl Nemec?
- Ascultă! - Ascult.
Ascultă: Elicopter. Câmp electric. Terra Nova.
Albinos. Retrovirus. Roabă.
În regulă, ce...
Baterie. Tractor. Vulpe. Ipotenuză. Tăios. Ulm.
Gata! Gata, vă rog! Încetați!
Piatră. Armonie. Scamă. Banană. Scară.
Bine! Gata!
Patrick Jane, așa-i?
Jan. Jan Nemec.
Scuze! A fost destul de neplăcut, știu.
Totuși, vreau să repeți cuvintele pe care ți le-a spus.
- În ordine. - Un prosop.
- Da, sigur. Mai întâi, cuvintele. - Vreau un prosop.
Mulțumesc.
Elicopter. Câmp electric. Terra Nova.
Albinos. Retrovirus. Roabă. Baterie.
Tractor. Vulpe. Ipotenuză.
Tăios. Ulm. Piatră.
Armonie. Scamă. Banană. Scară.
Erica a zis că ai o memorie bună. A avut dreptate.
- E doar un truc. - Nu, i-am testat și pe alții.
Tu ești singurul care a reținut totul corect.
- N-am zis că e un truc simplu. - Cum ziceam, îmi cer scuze.
Te rog!
- Hai să bem ceva. - Aș prefera să vorbim despre job.
Nu vrei să bei un pahar? Ce fel de bărbat ești, Jane?
În regulă. Despre job...
Va trebui să duci cu tine un mesaj, aici sus!
- Ce fel de mesaj? - 81 de numere fără legătură.
Va trebui să le memorezi. Nu pot fi notate nicăieri.
Când vei ajunge la destinație, va trebui să le repeți în ordinea exactă.
- Altfel, e inutil. - Ce înseamnă asta? Despre ce e vorba?
Exact asta e ideea. Nu știi.
- Cât plătești? - 10.000 de euro.
Dacă se termină cu bine, vor fi și mai mulți.
- 15.000. - 10.000.
20.000, doar pentru că m-ați udat.
10.000.
Găsește pe altcineva. Nu mă interesează.
Erica a zis că ești actor.
- Într-un fel... - Și polițist?
Da, am lucrat cu poliția. Urmăream ceva.
Când am obținut ce voiam, am plecat.
- Fiindcă ai ucis pe cineva, zicea ea. - Pe mai mulți... de fapt.
Dar cine mai numără?
Dacă vrei să afli mai multe despre mine, caută pe internet.
Am făcut-o... Patrick.
Am făcut-o. Liniștește-te!
Totul pare în regulă.
Erica zice că ești un tip de treabă. Totul e în regulă.
Am o singură întrebare, totuși.
Cine e această persoană?
Și de ce e cu tine?
Bună!
De ce ești ud?
A fost o mică... glumă a lui Jan.
Jan Nemec, ea e iubita mea, Teresa Lisbon.
Călătorim împreună.
Și... ce cauți în Beirut?
Patrick s-a gândit că ar fi o idee bună.
Ea n-are nicio legătură cu asta. Ar putea să se întoarcă la hotel, te rog?
Poți să mă întrebi orice.
Poate-mi spui dacă ești de la FBI.
- Nu. De ce? - Păi, așa scrie pe site-ul FBI.
Există un agent special Teresa Lisbon.
E o greșeală. E stupid! Verificați încă o dată.
Ce este?
Cineva o caută pe Lisbon în baza de date FBI.
- E vreo problemă? - Nu, suntem pregătiți pentru asta.
- E o altă femeie. - V-am spus.
- Da. - Scuze. E o greșeală.
E în regulă. Nu s-a întâmplat nimic.
Păi, noi ne întoarcem la hotel.
Dacă vrei să vorbești cu mine, știi unde să mă găsești.
La hotel Metropol!
Wylie a sugerat să creeze un profil fals.
Deci, când vor mai vedea ceva despre Teresa Lisbon,
vor presupune că e vorba despre cealaltă femeie.
Spune-i lui Wylie că-i rămân datoare.
Deci, ce părere ai? Nemec a mușcat momeala?
E greu de spus.
Jane a făcut impresie. Asta știm.
Te sunăm mai târziu.
Te simți bine?
- Foarte bine. - Chiar ai tupeu să apari așa.
- Ce vrei să spui? - I-ai spus lui Nemec despre mine.
Tu ai fost. Ești singura care știe că sunt aici.
- Bineînțeles că i-am spus. - De ce?
- Încearcă să câștige încrederea lui Nemec. - Da.
Încerc să-l conving pe Jan să-l angajeze pe Patrick.
Era suspicios, așa că i-am spus despre tine
doar ca să dovedesc că sunt de încredere.
- Ar fi trebuit să ne spui. - Îmi pare rău. Acționam în viteză.
Am presupus că sunteți pregătiți pentru cazul în care ar afla despre voi.
Suntem.
Bun! Fiindcă a funcționat. E deja jos.
E gata să încheie afacerea.
Te deranjează dacă rămân aici? El nu vrea să fiu și eu acolo.
Bine.
Eu plec. La revedere!
Comandați ceva prin room-service.
Nu! Patrick!
De acord! 20.000.
Dar trebuie să pleci imediat.
5.000, acum. 15.000, când te întorci.
- Unde mă duc? - În SUA.
Atlanta, Georgia.
Trebuie să te duci diseară, mâine cel mai târziu.
Când ajungi acolo, sună la acest număr.
Cel care va răspunde va zice că-l cheamă John Paul.
Când îți spune acest nume, tu zici: "Tata îți transmite dragostea lui."
El o să spună: "Mi-e dor de el."
Asta înseamnă că totul e în regulă și că vă puteți întâlni.
El o să-ți dea o adresă. Te duci acolo și-i transmiți mesajul.
- Misiunea s-a terminat! - Care e mesajul?
De la stânga la dreapta, de sus în jos, în ordine.
- Am câteva minute la dispoziție? - Da, sigur.
Erica zice că ești cel mai deștept om pe care l-a cunoscut.
Da.
N-am auzit-o niciodată spunând așa ceva despre altcineva.
Ai avut-o, nu-i așa?
- Lucrez. - Desigur.
Vorbești libaneza?
Doar cât să spun: "te rog" și "mulțumesc".
- Vrei? - Nu, mersi.
Sper că nu te superi că o spun, dar sunt foarte bucuroasă
că tu și Patrick sunteți împreună.
Lui Patrick îi place să pretindă că e un lup singuratic.
Avea nevoie de cineva în viața lui, de când a murit soția lui.
- Sunt foarte bucuroasă că ești tu. - Ți-a spus el ceva?
M-am ocupat de chestii matrimoniale.
Pot să-mi dau seama când cineva începe o relație nouă.
E plăcut să vezi așa ceva.
Mersi!
Dar simt și o oarecare tensiune între noi două.
Și chiar nu vreau așa ceva. Nu ai motive să-ți faci griji.
De ce mi-aș face griji?
- Patrick nu ți-a spus nimic? - Despre ce?
Ar fi trebuit să știu. E atât de tipic...
Bărbaților le place să pretindă că trecutul n-a existat.
Noi suntem cele care ne amintim.
N-ar fi trebuit să spun nimic.
Te rog să mă ierți.
54.
10.
300.
28.
6.
Sunt 81 de numere.
Dle Jane, ești sigur? Foarte multe atârnă de astea.
Da, sunt sigur.
Foarte bine. Ne ocupăm noi mai departe.
Tu ai un avion de prins mâine. Stai cuminte, bine?
Așa voi face.
Nu sunt chiar așa de obosit. Tu ești?
- Nu. - Vrei să mergem că mâncăm ceva?
Băiatul de la hotel mi-a spus despre un restaurant
care face un manakish minunat.
Da, sigur.
- Totul e în regulă? - Da.
Bine.
Pentru colaboratorul tău... dă-i numerele și orice sprijin pe care-l cere.
Spune-i lui Vega să stea pe-aproape și să te ajute cu tot ce ai nevoie.
S-a făcut!
Și dacă nu vor reuși să spargă codul?
La ce te gândești?
Acest John Paul știe când ar trebui să sosească Jane în SUA?
Nu. Iar Nemec nu va risca să ia legătura cu el.
Jane a zis că i s-a dat doar un interval de timp,
nu o dată precisă.
Deci, din câte știe el, Jane e deja aici.
- Știe cum arată Jane? - Nu. Nu știe.
Atunci, hai să stabilim întâlnirea.
Îi transmitem mesajul lui John Paul, îl urmărim până la locul respectiv
și punem mâna pe el și pe cipuri, chiar dacă nu va putea descifra codul.
- CIA e de acord? - Atâta timp cât participăm și noi.
E plăcerea noastră.
- John Paul la telefon. - Tata îți transmite dragostea lui.
- Mi-e dor de el. - Unde trebuie să merg?
- Ești în Atlanta? - Da.
- Când ne putem întâlni? - Peste cinci ore.
E un restaurant pe marginea drumului, în Brookhaven.
Little Ed's, pe Walthrop.
Întoarce-ți ceașca de cafea cu gura în jos.
Bine.
Pregătește avionul.
În orice caz, analiștii încearcă ceva denumit modulo-2 aritmetic.
Ceea ce sună foarte mișto. Mi-aș dori doar să știu ce înseamnă.
Alo?!
- Scuze, ce spuneai? - Nimic.
Se pare că se pregătesc pentru întâlnire.
- Da. - Destul de palpitant, cred.
Da.
Totuși, cu ce te pot ajuta aici?
Ar trebui să te duci cu Cho. N-am nevoie de tine. Nu-ți face griji.
- Vorbești serios? - Da. Sigur.
Mulțumesc. Ești cel mai bun.
Desigur.
Domnule, agentul Wylie nu are nevoie de ajutorul meu.
Pot să vin cu dv?
Ai vorbit cu Abbott? Ți-a dat aprobarea?
Da, domnule.
Pregătește-te. Plecăm imediat.
Doar două minute peste ora fixată.
Toată lumea să stea relaxată.
Bărbat, în jur de 30 de ani, dinspre nord.
Iat-o!
Alarmă falsă.
Un alt bărbat. 25-30 de ani, posibil filipinezul.
Toată lumea să rămână calmă.
Nenorocito!
Vega!
- Ești teafără? - Da.
Mulțumesc!
Ce e?
Cum era chestia aia bună? Ceva cu mana...?
Manakish. Da, e ca o mică pizza.
- Ce se întâmplă? - Nimic.
Nimic.
A fost ceva între tine și Erica Flynn?
De ce?
A ținut neapărat să mă informeze că a fost ceva. Deci, a fost?
Păi...
De fapt, da. A fost ceva.
Când lucram împreună... ne-am sărutat.
- V-ați sărutat? - O singură dată, în camera ei de hotel.
Povestea asta devine din ce în ce mai bună.
- N-a fost nimic. - Nu spune asta!
Ai dreptate. Chiar n-a fost nimic, la vremea respectivă.
Dar asta a fost demult...
Nu putea să însemne practic nimic. Pur și simplu... nu avea cum.
- De ce nu mi-ai spus? - Nu m-am gândit la asta.
Când ai aflat că venim aici, puteai să-mi spui.
Da, m-am gândit la asta atunci, dar am decis... să nu-ți spun,
fiindcă mi-a fost teamă...
...că ne-ar fi afectat relația.
Aș fi vrut s-o aflu de la tine. mai întâi.
Asta-i tot!
Înțeleg.
Da... ar fi trebuit să-ți spun.
- Îmi pare rău. - Nu-i nimic.
Pe bune!
Mai sunt și altele despre care ar trebui să știu?
Persoane cu care am lucrat? M-ar ajuta, dacă aș ști.
- Nu. - Lorelei?
Întotdeauna m-am gândit că poate a fost ceva între voi.
Lorelei?
Bine, ce zici de asta?
Îți spun despre Lorelei,
dacă-mi spui și tu despre Walter Mashburn.
Ziceai că manakish e ca o pizza mică?
- Da, exact. Hai să luăm. - Da.
- Ceai? - Te rog!
E telefonul tău?
- Care-i treaba, șefu? - Avem o problemă.
Numele complet e John Paul Navarro.
Se pare că are legături cu o grupare jihad din Filipine.
Încă mai facem cercetări.
Cum e cu cipurile pentru pașapoarte?
Se pare că sunt în zona Atlantei, dar încă nu știm unde.
Ce face CIA cu codul?
Nu îl pot decodifica. Ei cred că e un cod cu schemă unică.
- Cum adică? - E un cod făcut cu o cheie.
Persoana care codifică mesajul are cheia,
ca și persoana care-l decodifică. Fără ea, nu ai ce să-i faci.
Nemec și John Paul aveau cheia. Ați verificat apartamentul lui John Paul?
Da, dar trebuie să știm ce căutăm.
Ar putea fi orice... o revistă, o carte.
- E o carte. - De ce?
Nemec are două rafturi pline cu cărți și nu e cititor.
Tot trebuie să știm care carte este.
Între timp, voi doi trebuie să plecați de acolo.
Nemec o să afle curând că John Paul e mort.
Când va afla, voi doi trebuie să stați deoparte.
Schimbați hotelurile, stați în casă și urcați-vă mâine în avion.
Da, sigur o să facem toate astea, dar cred că putem găsi acele cipuri.
- Cum? - O să-ți spun mai târziu. Pa!
Care-i planul tău?
Cheia e, probabil, într-o carte din apartamentul lui Nemec.
Trebuie doar să-mi dau seama în care dintre ele.
- Și cum o să ajungem în apartament? - Taxi!
- Să nu-mi spui c-o suni pe ea. - O sun.
- Nu avem nevoie de ajutorul ei. - Ba da.
Bună, Erica, sunt Patrick. Scuze că te-am trezit.
Da. Da.
Jan are o întâlnire în oraș. Ar trebui să fie în regulă.
- Ai nevoie de ajutor? - Da.
De fapt, nu. Mă descurc, mulțumesc.
- Știi ce cauți? - Oarecum.
Întotdeauna cred că ai un plan dar niciodată nu recunoști.
E nostim. Asta cred și eu despre tine.
- Cât mai durează? - Nu prea mult. Ai răbdare!
E aici. S-a întors.
Lumina. Lumina, lumina!
Cred că am scăpat.
A fost cât p-aci!
Îmi pare rău că nu ți-ai găsit cartea.
Nu! Mi-am găsit cartea.
E chiar aici.
Să mergem!
- Scuzați-mă, domnule! - Da, ce-ai aflat?
Analiștii de la CIA cred că cifrul
folosește fiecare pagină de carte ca pe o grilă.
Primul număr îți spune pagina,
al doilea îți spune numărul de litere de la partea de jos,
al treilea, numărul de litere în sus.
Fiecare set de trei numere înseamnă o literă.
- Cât durează s-o rezolve? - Dacă au dreptate, zece minute.
Sună-l pe Cho imediat ce e gata.
FBI! Deschide!
Liber!
Liber la etaj!
Nu pare să fi trecut cineva pe aici de ceva vreme.
Ești sigur că oamenii tăi au găsit adresa corectă?
Vreun semn de cipuri la etaj?
Nu. Dar mai caută.
Poate ar fi bine să aducem o echipă să desfacă dușumelele.
Ar putea fi oriunde.
- Storurile erau trase la etaj? - Cred că da.
Ăsta nu este.
Cred că asta e adresa corectă.
E super!
Cum e cu gruparea din care făcea parte John Paul?
- Am aflat ceva despre ei? - Din câte ne-am dat seama,
cei mai mulți membri sunt în Filipine.
Destul de ascunși, nu prea apar, dar stăm cu ochii pe ei acum.
Spune-mi, de unde a știut Jane care carte era?
Trebuia să fi o carte pe care Nemec o citise recent.
S-a uitat după una cu cotorul crăpat și care nu avea praf pe ea.
Frumos! Nemec a fost deja reținut?
Poliția din Beirut îl arestează chiar acum.
Crezi că o să scapi?!
O să te găsesc, Erica! O să te găsesc!
O să-ți tai capul și o să te scuip în față, cățea ce ești!
Jane?
- Încercam doar s-o ajut pe Erica. - S-o ajuți?
Da. Jan era furios.
A fost foarte supărător.
Bine.
Un ofițer al poliției din Beirut te va lua în custodie pentru protecție
până când ambasada va aranja să fii escortată în SUA.
Bine. E în regulă.
- Jane, putem să vorbim o secundă? - Sigur.
- Lisbon, ea era foarte tulburată. - Nu vreau să vorbesc despre ea.
E vorba despre tine. Ai mințit că ai sărutat-o.
N-am mințit.
Ai insistat să-i ceri ajutorul, chiar dacă te-am rugat să n-o faci.
Lucrez cu ea. Asta trebuia să facem, nu-i așa?
De când am ajuns aici, vorbești despre Erica,
încerci să găsești motive să-ți petreci timpul cu ea.
Lisbon, nu avem niciun motiv să devenim sentimentali.
Nu e nimic.
Orice a fost între voi doi nu s-a terminat.
Recunoaște!
Nu e adevărat. Nu este.
Trebuie să-l duc pe Nemec în arest cu poliția.
Tu faci ce vrei. Eu am terminat.
Presupun că el e polițistul care ar trebui să te ia în custodie.
- Dar n-o va face, nu-i așa? - Nu.
Jameel, plecăm peste câteva minute.
Poți să aștepți afară? Ai grijă să nu fim deranjați.
Da, doamnă.
Întotdeauna ai fiecare detaliu pus la punct.
Tu nu?
- Aici se află, nu-i așa? - Ce?
Lucrul despre care n-ai vrut să-mi spui. Celălalt motiv pentru care ai făcut asta.
Îmi pare rău, nu știu despre ce vorbești.
Acei 1,5 milioane de euro primiți de Nemec pentru cipuri.
Banii... sunt în camera asta.
Nu e nevoie să negi.
Ești cel mai deștept om pe care l-am cunoscut.
- Sunt frumoși, nu? - Superbi!
Ai profitat de ocazie, când a venit CIA la tine,
ca să-l trădezi pe Nemec.
Apoi, ai pus la cale uciderea curierului și ai făcut să pară un accident.
De ce crezi întotdeauna tot ce-i mai rău despre mine?
Și ai crezut că mă poți folosi, ca să scapi de Nemec și să-i iei banii.
În fond, mai scăpaseși deja o dată de mine.
N-ai avut niciodată intenția de a reveni în SUA.
N-ai urmărit decât banii lui Nemec și libertatea.
Poate că nu ești atât de deștept cum am crezut.
- De ce spui asta? - N-a fost vorba doar de bani.
Ce altceva?
Mi-a fost dor de tine, Patrick.
Sunt o profesionistă în domeniul relațiilor sentimentale.
Și mă doare s-o recunosc, dar, după părerea mea profesionistă,
tu și Lisbon nu veți avea viață lungă în cuplu.
De ce?
Fiindcă sunteți atrași unul de celălalt din motive greșite.
Pe tine te atrage puritatea ei, onestitatea și bunătatea ei...
Lucruri care-ți plac.
Ei i se par interesante la tine pericolul, imprevizibilul, excesele.
Aceste calități superficiale sunt seducătoare, chiar erotice,
dar nu sunt suficiente pentru o relație de durată.
- Și ce ar trebui? - Să-ți găsești sufletul pereche...
Persoana care vede lumea în felul în care o vezi tu,
care râde de lucrurile de care râzi și tu...
Și își dorește lucrurile pe care le dorești și tu.
- Și asta ești tu? - Sunt aici!
O iubesc pe Lisbon.
Și te voi duce la poliția adevărată.
Și te vor închide pentru tot restul vieții.
O, Patrick!
Am încercat.
Adio!
În genunchi, Erica!
Fă-o acum!
- Jane, te simți bine? - Da.
Sunt bine, doar că...
...trebuie să mai treacă un timp.
- Lisbon a trimis asta? - Da.
- Ce se va întâmpla cu ea? - Abbott zice că înțelegerea a căzut.
Când va veni înapoi, va ispăși restul condamnării.
Vega! Vino încoace!
- Da, domnule! - Stai jos.
Te-ai descurcat foarte bine azi.
Dar Abbott zice că nu ți-a dat aprobarea de a părăsi biroul.
Tu ai zis că a făcut-o. M-ai mințit?
- Domnule, eu... - Răspunde la întrebare!
Da. Îmi cer scuze!
Știu asta... Cred că m-am entuziasmat
- și am crezut că pot fi mai mult... - Nu e decizia ta.
Nu pot să lucrez cu cineva în care nu pot avea încredere.
- Dar puteți avea încredere în mine. - Nu, nu pot.
- Nu vei mai merge cu mine în teren. - Cât timp?
Vom vedea.
Te simți bine?
Ce facem? Trebuie să ajungem la aeroport.
O să vezi.
Zice că trebuie să fim acolo cu două ore înainte.
Dumnezeule! Jane!
E nemaipomenit!
- Tu ai făcut asta? - Bineînțeles.
- Te rog! - Mulțumesc!
- Și... - Ce?
Înghețată din flori de portocal. Ești bun!
- Înfruptă-te! - Mulțumesc!
Ce-i asta?
- Artificii. - Artificii?
E sfârșitul ramadanului. Îl sărbătoresc.
Cu artificii. Frumos!
Da. E frumos.
- Ai crezut că e o bombă, nu? - Nu, n-am crezut.
- Ba da. - Ba nu.
Ba da!
- Știi, înghețata asta e doar bunicică. - Nu da vina pe înghețată!
Ziceam doar că mai e drum lung până la o cupă de înghețată ca lumea.
După cum se spune: poți să scoți fata din Chicago,
dar nu poți să scoți Chicago din fată.
Traducerea și adaptarea: Cornelia